The possibilities and limitations of preventive action as a form of opposition to the most severe forms of domestic violence
Могућности и ограничења превентивног деловања као једног вида супротстављања најтежим облицима насиља у породици
Članak u časopisu (Objavljena verzija)
Metapodaci
Prikaz svih podataka o dokumentuApstrakt
The prevention of domestic violence, timely and effective protection and support for
victims, and multi-sector cooperation have become an important strategic direction of
the Republic of Serbia since the adoption of the Law on Prevention of Domestic
Violence. The authors put forward a hypothesis according to which the change in
strategic direction and the emphasis on prevention contribute to: increasing the trust of
citizens in the competent state bodies; better protection of victims; and reducing the
number of the most serious cases of domestic violence – those that result in death. Using
the statistical method, content analysis, and comparative and formal-legal analysis, the
paper analyses the data of the Ministry of Internal Affairs of the Republic of Serbia, the
Public Prosecutor’s Office and the Court related to domestic violence for the period
between 2019 and 2021. The authors determine that: violence against women in partner
relationships is the dominant type of dom...estic violence; that psychological violence is
the most prevalent, occurring in 68% of the cases, followed by physical violence in 41%
of the cases, and economic and sexual violence; that more than 1/3 of the possible
perpetrators are repeat offenders, i.e. persons on whom emergency measures were
previously imposed; that the victims do not participate in the adoption of individual
protection plans; and that the death of the victim occurs despite the imposed emergency
measures and the response of the competent state authorities. For these reasons, the
authors emphasise the importance of protection on multiple tracks, and propose a series
of measures and actions that should be taken by the competent state authorities.
Спречавање насиља у породици, благовремена и делотворна заштита и подршка
жртвама и мултисекторска сарадња постају важно стратешко усмерење државе
Србије од доношења Закона о спречавању насиља у породици. Аутори постављају
хипотезу по којој промена стратешког усмерења и стављање тежишта на превенцију
доприноси: повећању поверења грађана у надлежне државне органе; бољој заштити
жртава; и смањењу броја најтежих случајева насиља у породици – оних који су
праћени последицом смрти. Применом статистичке методе, анализе садржаја, компаративне
и
формално-логичке
анализе,
у
раду
су
анализирани
подаци
Министарства
унутрашњих
послова
Републике
Србије,
јавног
тужилаштва
и
суда
који
се
односе
на
насиље
у
породици
за
период
између
2019.
и
2021.
године.
Аутори
утврђују:
да
је
насиље
према
женама
у
партнерским
односима
доминантна
врста
насиља
у
породици,
да
је
психичко
насиље
најзаступљеније
јер
се
појављује
у
68%
случајева,
а
затим...
следи
физичко,
у
41%
случајева,
па
економско
и
сексуално
насиље;
да
више
од
1/3
могућих
учинилаца
чине
повратници,
односно
лица
којима
су
раније
изрицане
хитне
мере;
да жртве не учествују у доношењу индивидуалних планова заштите;
и
да
се
дешава
да
дође
до
смрти
жртве
и
поред
изречених
хитних
мера
и
реакција
надлежних
државних
органа.
Из
тих
разлога,
аутори
истичу
значај
заштите
на
више
колосека
и
предлажу
низ
мера
и
радњи
које
треба
да
предузму
надлежни
државни
органи.
Ključne reči:
domestic violence / police / victims / possible perpetrator / nasilje u porodici / policija / žrtve / mogući učinilacIzvor:
Теме : часопис за друштвене науке=Themes : Journal for Social Research, 2024, 48, 1, 223-241Izdavač:
- Niš : University of Niš = Ниш : Универзитет у Нишу